Nettbrett i samfunnsfagundervisning: En kvalitativ studie av samfunnsfaglæreres erfaringer og opplevde muligheter knyttet til bruk av nettbrett i samfunnsfagundervisning
Master thesis
![Thumbnail](/hvlopen-xmlui/bitstream/handle/11250/2605845/Ness.pdf.jpg?sequence=5&isAllowed=y)
Åpne
Permanent lenke
http://hdl.handle.net/11250/2605845Utgivelsesdato
2019Metadata
Vis full innførselSamlinger
Sammendrag
Temaet i denne masteroppgaven er nettbrett i samfunnsfagundervisning på grunnskolen. Flere skoler og kommuner har innført personlige nettbrett som et verktøy for læring, samtidig som det er lite forskning på feltet. Jeg undersøker i denne oppgaven hvordan innføringen av nettbrett i grunnskolen påvirker samfunnsfagundervisningen. Jeg tar utgangspunkt i tre forskningsspørsmål: 1) Hvordan bruker lærere nettbrett i deres samfunnsfagundervisning? 2) Hvordan opplever lærere at innføringen av nettbrett har endret deres samfunnsfagundervisning? 3) Hvilke muligheter og begrensninger mener lærere at nettbrettet gir når det kommer til utvikling av kunnskaper og ferdigheter på høyere taksonomiske nivå hos elevene?
Teorigrunnlaget for oppgaven er John Goodlad (1979) sin læreplanteori, som illustrerer veien fra læreplanen på et idemessig plan til elevenes erfaringer knyttet til undervisningen, og Anderson og Krathwols (2001) reviderte utgave av «Blooms taksonomi» som utgangspunkt for å se på hvordan man kan arbeide med ulike kunnskaper og ferdigheter.
Forskningen bygger på kvalitative intervjuer av fem samfunnsfaglærere på 5-7.trinn. Studien belyser hvordan lærerens digitale kompetanse er avgjørende for hensiktsmessig og pedagogisk bruk av nettbrett i samfunnsfagundervisning. Samfunnsfaglærerne beskriver nettbrettet som et effektivt og læringsfremmende verktøy, som gir en fleksibel, tilpasset og variert samfunnsfagundervisning. Lærerne beskriver at de opplever få begrensninger med nettbrett, men enkelte trekker frem at nettbrettet kan virke distraherende. Samfunnsfaglærerne har generelt en positiv holdning til nettbrett, og forteller om et verktøy som gir gode muligheter når det kommer til å jobbe med kompetanser på høyere og lavere taksonomiske nivå, og gir tilgang på et bredt spekter av metoder hvor en kan arbeide med elevaktive undervisningsformer, perspektivtaking, samarbeidsoppgaver, skape egne produkter og kildekritisk arbeid. Studien stiller også spørsmålstegn ved Anderson og Krathwols (2001) reviderte utgave av Blooms taksonomi sin relevans, i lys av studiens forskning, tradisjonell samfunnsfagundervisning, viktige kompetanser i dagens samfunn og fagfornyelsen.
Beskrivelse
Masteroppgave i samfunnsfagdidaktikk Institutt for pedagogikk, religion og samfunnsfag ved Høgskulen på Vestlandet 15.mai 2019