Appasionata om du flyr eller faller : Et innblikk i hvordan medgang og motgang kan påvirke en kreativ prosess
Master thesis
![Thumbnail](/hvlopen-xmlui/bitstream/handle/11250/2398977/SigrunGiljeHindal.pdf.jpg?sequence=4&isAllowed=y)
View/ Open
Date
2016-08-12Metadata
Show full item recordCollections
- Institutt for kunstfag [277]
Abstract
Hva innebærer det å være kreativ, og hva fremmer og hemmer en kreativ prosess?
Med dette som utgangspunkt tar oppgaven min for seg hva som viser seg å influere min
egen kreative prosess i en spesifikk periode. Jeg har lang erfaring med eget kunstnerisk
virke innen strikkedesign og foto, samt undervisning i ulike praktisk-estetiske fag. Uansett
ståsted og utgangspunkt er det interessante hvordan man kommer seg videre og utvikler
seg i en positiv retning. Min solide bakgrunn gjør meg rutinert, erfaren og trygg. Nettopp
dette kan gjøre at jeg ubevisst tyr til kjente løsninger og stagnerer i allerede etablerte
uttrykk.
Jeg anser den stadig pågående diskusjonen, om hvordan man kan stimulere til økt
kreativitet, som svært viktig. Ved å utforske, beskrive og dele egne opplevelser og
erfaringer håper jeg at jeg kan bidra til økt refleksjon rundt definisjonen av begrepet
kreativitet, og hva som kan påvirke en kreativ prosess.
Min undersøkelse har teorigrunnlag i forskning hovedsakelig knyttet til kreativitet,
improvisasjon og skapende aktivitet. For å finne svar på hvordan medgang og motgang
kan påvirke ens kreativitet, har jeg benyttet en kvalitativ tilnærming der jeg selv har gått
gjennom, og fordypet meg i, en svært omfattende og grundig prosess. Jeg har jobbet
parallelt med ti ulike delprosesser slik at jeg til enhver tid kunne veksle mellom ulike faser
og oppgaver. Fasene kan beskrives som idé/intensjon, produksjon, skriftlig analyse og
refleksjon mens oppgavene hovedsakelig gikk ut på å finne frem til interessante
materialer, strikke, montere, style, fotografere og redigere. Jeg har underveis foretatt
fenomenologiske analyser ved å reflektere over, og forsøke å beskrive, dette noe som jeg
ble oppmerksom på. Oppdage bruddet som rører og griper og gir resultatet mitt en ekstra
dimensjon. Gjennom en hermeneutisk metode har jeg gått i bredden og prøvd å fortolke
det jeg har blitt oppmerksom på. Sett etter tendenser, mønster og gjentagelser.
For å utfordre meg selv valgte jeg å jobbe improvisatorisk. I min prosess innebar det at jeg
ikke jobbet med utprøvinger i forkant, eller endringer i etterkant. De valgene som intuitivt
kjentes riktige ble stående – for alltid. Jeg ble også svært bevisst på å gi meg selv brudd
underveis i form av faglige utfordringer koblet til design, materialer, fargevalg og
fotografering. Jeg kan i ettertid argumentere for at dette var svært meningsfullt.